minun sappeni.
peni maan päälle:
nut minun sappeni maan
päälle/
16:14 Hän murtaa minuun
aukon toisensa jälkeen ja
ryntää kimppuuni kuin soturi.
16:14 Hän on haavoittanut
minun yhdellä haavalla toi-
sen perään: Hän karkasi mi-
nun päälleni niinkuin joku
väkevä.
hän on haawoittanut minun
yhdellä haawalla toisen perän.
16:14 Hän carcais minun
päälleni nijncuin jocu wäkewä.
16:15 Minä ompelin säkin
iholleni ja painoin sarveni
tomuun.
16:15 Minä ompelin säkin
minun nahkani päälle, ja
laskin sarveni multaan.
16:15 Minä ombelin säkin
minun nahcani päälle/ ja las-
kin sarweni muldaan.
16:16 Minun kasvoni punoit-
tavat itkusta, ja silmäluomilla-
ni on pimeys,
16:16 Minun kasvoni ovat
soaistut itkusta, ja silmälau-
tani päällä on kuoleman var-
jo.
16:16 Minun caswoni owat
pullistunet itcusta/ ja silmäni
culmat piminnet.
16:17 vaikkei ole vääryyttä
minun käsissäni ja vaikka mi-
nun rukoukseni on puhdas.
16:17 Ehkei kuitenkaan mi-
nun kädessäni ole vääryys,
ja minun rukoukseni on
puhdas.
16:17 Ehkei cuitengan minun
kädesäni ole wäärys/ ja mi-
nun rucouxen on puhdas.
16:18 Maa, älä peitä minun
vertani, ja minun huudollani
älköön olko lepopaikkaa!
16:18 Maa, älä peitä minun
vertani, ja älkään olko mi-
nun huudolleni siaa.
16:18 Maa älä peitä minun
wertani/ ja älkän olco minun
pargulleni sia.
16:19 Katso, nytkin on minun
todistajani taivaassa ja puo-
lustajani korkeudessa.
16:19 Ja katso, minun todis-
tajani on taivaassa, ja joka
minun tuntee, on korkeu-
dessa.
16:19 Ja cadzo/ minun to-
distajani on taiwas/ ja joca
minun tunde/ on corkeudes.
16:20 Ystäväni pitävät minua
pilkkanansa - Jumalaan mi-
nun silmäni kyynelöiden kat-
soo,
16:20 Minun ystäväni ovat
minun pilkkaajani; mutta
minun silmäni vuodattavat
kyyneliä Jumalan tykö,
16:20 Minun ystäwäni owat
minun pilckajani: mutta minun
silmäni wuodattawat kyynelitä
Jumalan tygö.
16:21 että hän hankkisi mie-
helle oikeuden Jumalaa vas-
taan ja ihmislapselle hänen
lähimmäistään vastaan.
16:21 Joka ihmisen puolesta
vastaa Jumalan tykönä,
niinkuin ihmisen lapsi lä-
himmäisensä puolesta.
16:21 Jos jocu taidais oikeu-
delle käydä Jumalan cansa/
nijncuin ihmisen lapsi lähim-
mäisens cansa.
16:22 Sillä vähän on vuosia
edessäni enää, ja sitten me-
nen tietä, jota en palaja."
16:22 Mutta määrätyt vuodet
ovat tulleet, ja minä menen
sitä tietä pois, jota en minä
jälleen palaja.
16:22 Mutta määrätyt wuodet
owat tullet/ ja minä menen
sitä tietä pois/ jota en minä
ikänäns palaja.
Job
17 LUKU
17 LUKU
XVII. Lucu
17:1 "Minun henkeni on rikki
raastettu, minun päiväni
sammuvat, kalmisto on minun
osani.
17:1 Minun henkeni on
heikko, minun päiväni ovat
lyhetyt, ja hauta on käsissä.
17:1 MInun hengen on
heicko/ minun päiwäni owat
lyhetyt/ ja hauta on käsis.
17:2 Totisesti, pilkka piirittää
minua ja silmäni täytyy yhä
katsella heidän ynseilyänsä.
17:2 En minä ketäkään pet-
tänyt, ja kuitenkin minun
silmäni täytyy olla murhees-
sa.
17:2 En minä ketäkän pettä-
nyt/ ja cuitengin minun sil-
mäni täyty olla murhes.
17:3 Aseta puolestani pantti
17:3 Nyt siis taivuta sinus, ja
ole itse minun takaukseni!
17:3 Jos sinä tahdoisit mi-